-3 September, 1973 18.28 in 32 sec.
..modra muha s Calliphorijevih posebnosti,..
..ki lahko zakrili 14 670 krat na minuto..
..je pristala na ulici Saint-Vincent, v Montmartreju.
V natanko istem trenutku, pred restavracijo,..
..se je veter ujel pod namizni prt..
..in povzročil da so kozarci plesali ne da bi kdo to sploh opazil.
V natanko istem trenutku, v petem nadstropju 28-e, Trudaine avenije,..
..je Eugene Koler, izbrisal ime svojega najboljšega prijatelja, Émile Maginot,..
..iz adresarja potem, ko je prišel domov z njegovega pogreba.
Še vedno v istem trenutku, spermatozoon..
..vsebujoc X-kromosom, ki pripada G. Raphaël-u Poulain-u..
..je dosegel jajčece gospe Poulain,..
..rojena Amandine Fouet.
9 mesecev kasneje se je rodila deklica:..
..Amélie Poulain.
-Amélie-jin oče, nekdanji vojaški dokrtor,..
..ki je delal v toplicah v Enghien-les-Bains-u.
Raphaël Poulain ne mara,..
..da nekdo poleg njega urinira.
Ne mara,..
..da se ljudje smejijo njegovim sandalom,...
...oprijetim kopalkam, ko pride iz bazena
Raphaël Poulain rad..
..trga velike kose tapet z zidu,..
..razvršča čevlje in jih natančno očisti,..
..izprazni škatlo z orodjem,..
..jo natančno očisti,..
..in, končno, previdno pospravi.
Amélie-jina mama, Amandine Fouet,..
..je bila učiteljica v osnovni šoli v Gueugnon-u,..
..vedno nervozna in nestabilna.
Ne mara zgubanih prstov zaradi vroče vode.
Ne mara da se je kdo, ki ga ne pozna..
..dotika,..
..zjutraj odtisov rjuh na licih.
Rada ima obleke umetnostnih drsalcev na TV.
..sijoč pod.
izprazniti torbico,..
..jo temeljito očistiti,..
..in, končno, vse zložiti nazaj.
Amélie je stara 6 let.
Rada bi, da bi jo oče kdaj pa kdaj objel.
Vendar je edini kontakt med mesečnim zdravstvenim pregledom.
Ganjena ob dotiku, si deklica..
..ne more kaj, da ji srce ne bi divje razbijalo.
Rezultat tega,..
..oče je prepričan, da trpi za srčno boleznijo.
Ta navidezna bolezen je vzrok, da ne hodi v šolo.
Mama je njena zasebna učiteljica.
-"Piščanec... pogosto...
..leže... v... kurniku."
-"Piščanec..."
-Zelo dobro.
-leže pogosto. -Ne !
-Brez kontakta z drugimi otroci..
..in razvajena,..
..je Amélie-jino edino zatocišce svet, ki si ga je izmislila sama.
V tem svetu so plošče narejene enako kot palačinke,..
..in sosedova žena, ki je bila mesece v komi,..
..se je le odločila, da bo vse spanje opravila naenkrat.
-Tako bom lahko preostanek življenja lahko pokonci dan in noč.
-Amélie-jin edini prijatelj je "Glavač".
A atmosfera doma jo je spremenila v nevrastično in samomorilsko ribo.
-Ker so samomorilski poskusi samo povečevali stres njene mame,..
..je bila sprejeta odločitev...
-DOVOLJ !!!
-Da bi pomirili Amélie,..
..ji je mama dala rabljen Kodak.
-Kaj si naredila?
-Sosedje so jo prepričali, da je fotoaparat povzročil nesreče.
Ker je slikala cel popoldan,..
..ja Amélie začelo zvečer skrbeti.
Zgrudi se pred TV, z občutkom krivde..
..za požar,..
..2 iztirjenja in nesrečo Boeing-a 747.
Kasneje se je Amélie zavedla, da so se sosedje norčevali iz nje,..
..in se odločila, da se maščuje.
-Ampak, kaj za...
Daj pazi!
-in potem nekega dne, tragedija.
Kot vsako leto, jo je mama peljala v cerkev, da prižge svečo,..
..da bi ji Nebesa poslala bratca.
Božji odgovor je prisel 3 minute kasneje.
Alas, ni bil novorojencek, ki je padel z neba..
..marveč turistka iz Quebec-a, ki se je odlocila končati življenje.
Amandine Poulain, rojena Fouet, umre v trenutku.
Po smrti matere,..
..se Amélie znajde sama z očetom.
Le ta se še bolj zapre vase.
Začne graditi miniaturni mavzolej,..
..za pepel svoje predrage žene.
Dnevi, meseci, in leta minevajo...
Svet zunaj se zdi tako dolgočasen,..
..da Amélie raje sanjari svoje življenje, dokler ni dovolj stara, da odide.
5 let kasnjeje, je Amélie natakarica v baru v Montmartre-ju,..
.."les Deux Moulins".
Danes 29 Augusta,..
..v 48 urah, se bo usoda Amélie Poulain obrnila.
Ampak trenutno se ji ne svita, kaj se ji bo zgodilo.
Njeno življenje gre naprej s sodelavkami in strankami.
To je Suzanne, lastnica bara.
Malo šepa, a še ni polila najmanjše kapljice.
Ko je bila mlada, je bila artistka s konji. Rada ima..
..športnike, ki jokaja od razočaranja.
Ne mara, ko moškega ponižajo vpričo njegovega otroka.
Prodajalka tobaka je Georgette, hipohonder.
Ko ni migrena, je živec v kolku, ki se je priščipnil.
Ne mara slišati..
.."le fruit de vos entrailles est béni."
To je Gina, Amélie-jina kolegica, Vnukinja zdravilca.
Rada poka s prsti.
Tu jo vidite, kako prinaša vino Hipolit-u, ne-uspešnemu pisatelju.
Kar obožuje je, bikoborci, ki jih biki nabodejo.
To je Joseph. Ginin ljubosumni bivši.
Vohuni za njo, da bi videl, če ga je zamenjala.
Edino, kar ima rad je,..
..pokanje zračnih mehurčkov plastičnih vrečk.
In na koncu še, Philomene, stevardesa.
Amélie pazi njeno mačko, ko je ni. Rada ima..
..zvok sklede z vodo na tleh. Mačka pa,..
..Rada posluša otroške zgodbice.
-Ne hvala gospodična, nikoli ne delam ob nedeljah.
-Amélie pogosto obišče očeta, za konec tedna.
-Zakaj ne uzivaš upokojitve in... -Počnem kaj?
-Potuješ, nikoli nisi zapustil Enghien-a.
-Ko si bila majhna, sva z mamo,..
..hotela potovati,, pa nikoli nisva mogla.
Zaradi tvojega srca. -Ja, vem.
-Pa sedaj,... Sedaj...
-Včasih gre Amélie v kino.
-Rada se obrnem v temi in gledam obraze ljudi okrog.
In išcem detajle, ki jih nikoli nihče ne opazi.
Ampak ne maram, kadar voznik ne gleda na cesto.
-Amélie nima fanta.
Poizkusila je, pa ni izpolnilo njenih pričakovanj.
Po drugi strani, pa uživa v mnogih drugih radostih,..
..vtika roko v vrečo semen,..
..prebada skorjo creme brulée..
..s konico žličke.
In meče žabico v kanalu Saint-Martin.
-To je kristalni-človek.
Zaradi bolezni, se njegove kosti lomijo kot kristal.
Vse pohištvo ima oblazinjeno.
Rokovanje je dovolj, da si zlomi prste,..
..tako ne gre nikoli ven.
Čas ni spremenil ničesar. Amélie se še vedno zapira v samoto..
..in se sprašuje neumna vprašanja o svetu v tem mestu.
Na primer, koliko parov sedaj doživlja orgazem?
-15...
-In končno, noč 30 Augusta 1997.
To bo popolnoma spremenilo življenje Amélie Poulain.
*-Dober večer.
Waleška Princesa, Lady Di je danes popoldan umrla v avtomobilski nesreči.
Bila je s prijateljem...
Samo prvi, ki je vstopil v Tutankamonovo grobnico..
..ve, kako se je počutila Amélie,..
..ko je odkrila zaklad, ki ga je skril deček.
31-ega avgusta, ob 4-ih zjutraj..
..je Amélie nenadoma prešinila sijajna ideja.
Poiskala bo lastnika te škatlice..
..in mu jo vrnila.
Če se je preselil, potem se bo pomešala med ljudi.
Če ne; smola.
-Oh, gospodična iz petega nadstropja. Ne vidimo vas pogosto.
-Oprostite. Je v mojem stanovanju v 50-ih živel tu kak deček?
-Vstopi, popij kaj.
-Ne hvala. -Seveda, vstopi. Zapri vrata.
Oh, otroci... Toliko sem jih poznala!
Najprej so prijazni, potem pa ti mečejo snezene kepe..
Vem. -Koliko časa ste ze tu?
-Od 64-ega.
Gotovo so vam ljudje povedali.
-Ne.
Sedi.
Moj mož je nekoc delal v zavarovalnici Coccinelle.
Ljudje so govorili, da je spal s tajnico.
Vsekakor sta se ustavila V vseh hotelih v Batignolles-u...
In ne v skromnih..
'ker psica bi vsekakor dala noge narazen,..
..Ampak samo v satenih rjuhah!
Mož je začel krasti v svoji firmi.
Najprej nekaj malega, potem pa naenkrat 50 millionov.
In sta šla! Odletela, oba.
Pijača!
Potem je 20-ega januarja 1970,..
..Pozvonil zvonec. No...
"Gospa, vaš mož je umr v prometni nesreci v Južni Ameriki."
Življenje se je ustavilo.
Črni Lev je umrl od žalosti.
Revček!
Vidiš, kako še vedno gleda gospodarja..
..z ljubeznijo v očeh.
Prebrala ti bom njegova pisma.
Počakaj.
Saj lahko počakaš 5 minut? Bil je v vojski.
"Mado moja ljubezen..." Ime mi je Madeleine.
"Ne morem spati. Ne morem jesti.
"Edini razlog za življenje sem pustil v Parizu.
"Ponovno jo bom videl v petek 15-ega,..
"..ko bom videl miško na postaji,..
"..v črtasti modri obleki.
"(tista, za katero praviš, da je prveč prozorna.)
"Poljub." Tako.
Si kdaj prejela kakšno tako pismo?
- Ne. Nisem nikogaršnja miška.
- Ime mi je Madeleine Walace.
Obstaja ta rek: "Pleurer comme une madeleine", kajne?
- Da - In Walace...
Walace Fountains...
Vidiš, solze so moja usoda!
To kar hoceš...
Pojdi in vprašaj trgovca.
Collignon je že od nekdaj živel v tej stavbi.
- Dobro jutro, Amélie-mélo !
Figo in 3 lešnike, kot ponavadi?
- V mojem stanovanju so v 50-ih živeli eni ljudje...
Se jih spomniš? - Težko vprašanje!
Takrat sem bil star 2. Toliko, kot ta idiot danes.
- Idiot je Lucien. Ni ravno genij,..
..ampak Amélie je všec.
Z zelenjavo ravna, kot bi bila neprecenljiva,..
..'ker dela rad dobro opravi.
- Samo poglej ga!
Kot bi pobiral ptička, ki je padel iz gnezda!
Sreča, da nočeš grozdja,..
..bi ga dobila šele v ponedeljek!
Daj premakni se, norec!
Gospodična ima druge opravke!
Kajne.
Obišči mojo mamo.
Spomin ima kot slon.
Mama-slon!
- Hvala.
- Bredoteau.
- Pardon ?
- To ime iščeš. Ampak ne šteje če jaz to rečem,..
..Senilen sem.
- Ne poslušaj ga, senilen je.
Poglej moje oleandre! - Kaj, zakaj?
- Preden je postal trgovec, je luknjal karte.
- Kaj je narobe s tem?!
- Zvečer vstane..
..in mi zluknja oleandre!
- Saj bi raje lilije. Tako je življenje!
Vsak ima nekaj za pomiritev!
- Jaz mečem žabico!
- Žabico. - No vidiš!
Vse si zapišem.
- Zapišeš kaj?
- Tvoj sin je star že 50.
In še vedno mu urejam račune!
-Ko je imel 15, si mu pripravljala zobno ščetko! To je pa rezultat!
-Torej, Camus, 2-gi na desni...
-Ne to ni to!
-Ne stopnišce B, to so bili Brossard...
To je to! Že imam!
Bredoteau, 5-i na desni.
Bili so iz Pas-de-Calais. -Bredoteau...
Samo to rečem!
-Ta mladenič, ki išce slike pod foto-avtoamti..
..je Nino Quincampoix.
Amélie je bila prikrajšana za družbo drugih otrok,..
..a mali Nino, bi raje brez njih.
Pogosto ob istem času, 9 km narazen,..
..je en razmišljal o sestrici, medtem ko drugi o bratcu,..
..s katerim bi se igrala ves čas.
-Živjo očka.
Imaš novega prijatelja?
-Ne. Imam ga že leta.
Ampak, ker ga je mama tako sovražila,..
..Sem ga pospravil. No pa ju pobotajmo.
Tako! Ni slabo, ne?
-Očka.
Če bi našel nekaj iz otroštva, zaklad, zate,..
..bi te osrečilo, ožalostilo, nostalgija? Kako bi se počutil?
-Palčka nisem imel ko sem bil majhen.
Bil je darilo, ko sem se upokojil.
-Ne, stvari, ki jih skrivaš, kot bi bile neprecenljive.
-Prelakirati bi ga moral še pred jesenjo.
-Čaj bom naredila. Ga boš?
-Ne premikaj se.
-Si OK? Bolje?
-Hej, zaprita vrata!
-Saj nismo v Sibiriji.
-Ti nisi alergična na ogljikov monoksid!
Sinoči sem tako kašljala, da mi je skoraj počila trebušna membrana!
-Ja seveda! -Kaj je danes na meni-ju?
-Endivja "au gratin"
-Spravi te na kolena.
-Tako dobra? -Odvisno kje padeš...
Resnica, če je na WC-ju.. -Ni dobro!
-12.15, izbruh smeha ki spominja na orgazem..
..da zadovolji vladajocega moškega.
-Tega ne prenesem vec. -Resnica.
Zakaj vztraja?
Saj so še drugi bari!
-Adijo. Gospa Suzanne !
-Ja ?
-Imate béchamel oamko, v endivji?
-Seveda, zakaj?
-Béchamel omaka mi ne paše.
Tako kot konjsko meso vam.
-To nima nič s prehrano ampak s spomini.
Raje jem človeško meso.
-Dajte no!
-Gospa Suzanne ?
Lahko danes končam malo prej?
-Kako mu je ime?
-Dominique Bredoteau.
-Halo !
-Dominique Bredoteau ?
-Ja...
Ti lahko pomagam? -No... Gre za peticijo.
-Peticijo?
-Ja... Peticijo... za...
Za kanonizacijo Lady Di.
-O, ja. Er, ne, hvala!
-Halo! *-Ja?
Dominique Bredoteau ? Gre za pospis prebivalstva Evropske Unije.
*-Pridite gor. Tretje nadstropje.
Živjo, mucka.
Earl Grey ? Bergamot ? Jasmin ?
Vam lahko ponudim kaj za popit?
-Ne. Delo imam.
-Ja, ja. Že grem!
-Dober dan, gospa. Išcem Dominique-a Bredoteau-ja.
-Oh, revica! Ravno si ga zgrešila.
Vidiš, gre že dol.
-Bretodeau.
Ne Bredoteau.
Izgledaš, kot da bi ti prijalo kuhano vino s cimetom. Vstopi!
-Tu sem že pet let, pa je to prvič, da sem naletela na vas.
-Nikoli ne grem ven.
Nočem se srečavati s komerkoli.
Pa še sami podleži so zunaj!
Vstopi. No. Vstopi...
Veš, kličejo me kristalni mož.
Ampak moje ime je Raymond Dufayel.
Amélie Poulain.. Natakarica...
-Pri "Deux Moulins", vem. In vračaš se praznih rok..
..z lova na Bretodeau-ja.
Ker ni "do", temvec "to".
Kot "toto". -Hvala.
Ta slika mi je res všeč.
-To je "Veslačevo kosilo".
Renoir-jevo delo.
Že 20 let zapovrstjo naredim vsako leto eno.
Najtežje so oči.
Včasih spremenijo razpoloženje, namenoma,..
..kadar ne gledam.
-To so videti srečni. -Bolje da so!
Letos imajo zajca v mavrah..
..in vaflje z marmelado za otroke.
No, kam sem že dal..
..tisto sporočilce?
Vidim, da opazuješ mojo kamero pri oknu.
Darilo moje svakinje.
Tam je zato,..
..da mi ni potrebno navijati moje ure.
Po vseh teh letih,..
..edini lik, ki ga ne morem razbrati,..
..je deklica s kozarcem vode. Na sredini je,..
..pa vseeno zunaj.
-Morda pa je le drugačna od ostalih.
-Kako drugačna?
-Ne vem.
-Morda se kot otrok ni igrala z drugimi otroki.
Morda nikoli...
Tu je.
Dominique Bretodeau. 27, rue Mouffetard.
Zate.
-To jutro, kot vsak četrtek,..
..se Dominique Bretodeau odpravi kupit piščanca.
Ponavadi ga speče v pečici s krompirjem.
Ko odstrani noge, prsa in refetnice,..
..obere kosti s prsti,..
..začenši na hrbtu.
Ampak ne, Bretodeau danes..
..ne bo kupil piščanca.
Ne bo prišel dlje,..
kot je ta telefonska govorilica. Tukaj...
-V trenutku se Bretodeau spomni vsega.
Bahamonte-jeve zmage na Tour de France leta 1959...
Steznika tete Josette...
In še posebej, tistega tragičnega dne,..
..ko je med odmorom priigral vse frnikole svojih sošolcev.
-Bretodeau !
-Bretodeau !!
Kremplji, Bretodeau ! Veš, kremplji?
-Konjak, prosim.
Ne morem verjeti, kaj se mi je pravkar zgodilo.
Moral je biti angel varuh. Nič drugega ni mogoce.
Kot da bi me govorilnica klicala..
..zvonila je in zvonila...
-Glej no, mikrovalovka klice!
-Lahko dobim še en konjak?
Čudno je življenje.
Ko si otrok, gre čas počasi, nato pa kar naenkrat,..
..imas 50 let.
In otroštvo, karkoli je že ostalo od njega,..
..gre v majhno zrjavelo škatlico.
Nimate še otrok, kajne,..
..gospodična?
Jaz imam hčerko. Vaših let je.
Ze leta nisva spregovorila.
Slišal sem, da ima otroka; fantka.
Ime mu je Lucas.
Mislim, da je čas da ju obiščem,..
..preden še sam končam v škatli.
Kajne?
-Amélie nenadoma začuti popolno harmonijo v sebi.
Vse je popolno: mehkoba luči,..
..tisti vonj v zraku, mirnost mesta...
Življenje je videti tako preprosto in kristalno čisto, ko je začutila..
..željo, da pomaga človeštvu.
-Jaz vam bom pomagala. Stopiva dol in že grava!
Vdova bobnarja iz medeninastega benda.
Pazite Glejte, konj je izgubil uho!
Mož cvetličarke se smeje.
Lizike v izložbi!
Vohaš njegov parfum?
Ta gospod ponuja strankam melono za pokušino.
Tu delajo izvrsten sladoled!
Že greva mimo mesarja.
Šunka s kostjo stane 79!
Tu sva pred prodajalcem sira...
12,90 za Picodon d'Ardeche ! Pri mesarju,..
..otrok gleda psa, ta pa gleda piščanca.
Tu sva, pri podzemni železnici.
Tu vas pustim, adijo.
"Nikoli ni zmogla razmerja z drugimi..."
"Kot otrok je bila vedno sama."
*-Na večer jasnega julijskega dne,..
..ko so dopustniki uživali na plaži..
..v brezskrbju sončnih dni, medtem ko so v Parizu,..
..sprehajalci, prevzeti nad vročino strmeli v dimne sledi..
..ognjemeta,..
..Amélie Poulain, tudi poznana kot "botra zavrženih",..
..ali "madonna zavrženih" je podlegla izmučenju.
Na ulicah Pariza, prizadeti od žalosti,..
..se miljoni anonimnih žalujočih zbira na pogrebnem sprevodu..
..da v tišini izkažejo..
..veliko obžalovanje, da so bili vedno sirote.
Kakšna čudna usoda, da je ta mlada ženska..
..prikrajšana sebe,..
..a vendar občutljiva na čare majhnih stvari v življenju.
Kot Don Kihot, je bila odločena, da se spoprime..
..z nepozabno tegobo ljudi.
Nemogoč boj, ki je prezgodaj..
..iztrošil njeno življenje. Pri 23-ih, je Amélie Poulain..
..izrodila življenje v vrtincu svetovne bolečine.
Prizadeta je obžalovala, ker je očeta pustila umreti,..
..ne da bi lahko temu zadušljivemu moškemu vrnila..
..dih zraka, ki ga je lahko dala..
..tolikim drugim.
-Hej, gospod !
Hej, gospod !
Gospod !!
Počakajte !!
- Strani polne neuspelih fotografiranj,..
..katere so lastniki vrgli proč..
..in ki jih je sestavil in kategoriziral neki ekscentrik.
Nekakšen družinski album!
-Ene Gauloises blondes.
-Tu je toliko dima. Kje pa so?
Nič ne vidim. -Malo na levo.
Se malo. Tu. -Tu? Hvala.
Kje so kovanci za 1F?
Že vredu.
-Da? -En Moresque.
En Kir, en Moresque in dva peppermint cordials.
-To gruljenje v predporočni pogodbi ali po seksu ?
-In tvoj idiotizem, je prirojen?
-Predporočna. -Ne skrbi.
Na koncu boš našla pravega.
Vse sanjarijo, da spijo na moškem ramenu.
-Bi bilo vseeno, ampak moški smrčijo.
Imam občutljivo uho!
-Jaz sem bil operiran in sem se ga znebil.
-Kako romantično !
-Jasno je, da nisi bila nikoli zares zaljubljena.
-Če bi ne bila, potem ne bi imela desne noge krajše.
-Kaj ni bil konj?
-Bil, točno.
Bila sem zaljubljena v trapizista.
Lahko bi vedela, da te pustijo v zadnjem trenutku!
Pustil me je, ko sem šla v cirkuško areno.
Bila sem tako živčna, in zato konj prav-tako.
Ponesreči sem bila jaz spodaj!
Ja! Moresque.
-Ljubezen na prvi pogled obstaja.
-Saj ne pravim da ne. Ampak po 30-ih letih za šankom,..
..ti dam lahko še recept!
Vzemi popolnoma navaden par, ju prepricaj da sta si všeč,..
..in pusti da se skuha;..
..vsakič deluje.
-Oprostite!
Oprostite!
-Ne ! -Grem jaz.
A se ti ne zdi da si za danes naredil dovolj škode?
-Gina je dovolj stara, da se lahko sama brani.
-Saj ne govorim o Gini, ampak o Georgette.
-Georgette ?
-Odpri oči ! Hrepeni po tebi..
..ti pa gledaš samo Gino !
Revica ! Poglej kaj vse počne,..
..da bi pridobila tvojo pozornost.
Slep si !
-Grem, imam zmenek. Adijo!
-Adijo. -Adijo.
Ne vem kako se bo ta novi obnesel,..
..bo pa vsekakor boljši, kot norec s kasetarjem.
-Saj Joseph ni norec.
Samo boli ga.
-Saj sta že dva meseca, kar sta se razšla,..
..pa še vedno pride vsak dan. Rad trpi !
-Ne reci da nisi ničesar opazila?
-Kaj misliš s tem?
-Vedno sedi tule? -Ja in.
-Vsedi se.
Vsedi se, Georgette.
Kaj lahko vidiš s tu? -Mojo prodajalno.
-In nič ne manjka? -No.
-Bolj pomisli.
-Ne. Res ne vidim!
-Pustila te bom da premisliš. Lahko noč.
Dobro jutro...
"80-letni švicar je prejel pismo po 30-ih letih.
"Pošto je našla skupina alpinistov na Mont-Blanc-u,..
"..v vreči iz letala Malabar Princess,..
..letala, ki je strmoglavilo konec 60-ih"
-Kakšna škoda! Tako mlada in lepa prinseca...
-Mislite, da če bi bila stara in grda, ne bi bilo grozno?
-No, ja... Poglejte Mater Thereso.
In njega? Še vedno leta za Gino ?
-Ne, za neko drugo.
-Povej, jo poznam ?
-Ja. Smešna tale zgodba o alpinistih.
-Katera iz Deux Moulins ? Pa ne ti!
-Ne !
-Ne gospa Suzanne...
Ne !
-Ja !
Poglej, spet je tu. -Ja... Kako nenavadno.
-In tu. -"Še vedno on."
Lyon Station.
-In tukaj, spet.
5 marec, Austerlitz.
-In vedno z istim izrazom.
Kajne ? Tako nevtralno.
-12x vsega skupaj.
Sem preštela. Čudno kajne?
Zakaj bi šel čez celo mesto, da bi se slikal,..
..potem pa slike vrgel proč?
-Še posebej, ker so popolne!
-Izgleda kot kakšen obred.
-Morda pa je obseden..
..s strahom,da se bo postaral in je to zanj nekakšna sprostitev.
-Mrtev je!
-Mrtev?
-Boji se da bo ostal pozabljen.
Te aparate uporablja, do osveži spomin na izgled.
Kot bi faksiral sliko zanamcem.
-Mrtvec, ki se boji biti pozabljen...
No, tem se tega ni potrebno bati!
So že dolgo mrtvi.
A pozabljeni ne bodo nikoli.
Veš, deklica s kozarcem,..
..morda pa razmišlja o kom.
-Kom s slike?
-Ne.
Prej o mladem moškem, ki ga je videla kje drugje.
Čuti, da skupaj eno.
-Si raje predstavlja zvezo z nekom, ki je daleč proč,..
..kot da bi se družila..
..s tistimi, ki so tu?
-Ne...
Morda pa se trudi urediti življenja vseh ostalih ljudi.
-Pa njeno ?
Kdo bo pa..
..poskrbel za njeno življenje?
-Medtem je bolje,..
..da se posvetiš drugim, kot pa vrtnemu palcku.
-2,8 g alkohola v krvi; za šoferja!
Nisem edini, ki zaposli neodgovorne idiote.
-Gospod Collignon.
Vaši ključi... -Samo trenutek!
Ni treba hiteti!
Poglej Luciena.
Pri delu nima šanse, da bi prekoračil hitrostne omejitve. Ali pac?
-To je bilo odvec g. Collignon.
Saj ni sam kriv.
-Prav imate.
Ni kriv on, ampak Lady Di !
Veste kaj sem zjutraj našel?..
..Katalog odprt na straneh s perilom.
Sliko Lady Di je nalepil na telesa manekenk.
No, so tokrat asparagusi..
..na sosedovih ploščah?
-Nič.
"KLJUČI V MINUTI"
-Hvala. Kaže, da so migrene minile.
-Ja, samo spala pa nisem, ker me daje živec v kolku.
-Dobro izgledaš !
-Res ?
-Ženska brez ljubezni je kot roža brez sonca. Oveni.
-Čudno vreme danes!
Sem kaj narobe rekla?
-Ne. Vsi mi povejo vremensko napoved.
-O vremenu se govori, da pozabimo da čas mineva.
-Ne, ampak da se ognemo nesmiselnim pogovorom.
-Nesmisel lahko pišeš, objaviti pa ne...
-Še vedno nič? -30-a zavrnitev.
-Kaj pa tvoj bratranec, kritik? -Kaj misliš?
So kot kaktusi..
..živijo da te zbodejo... -Ta tvoja knjiga ?
Je ljubezenska zgodba ?
-Ne. Je o fantu, ki piše dnevnik.
Ampak namesto da bi pisal kar se je v resnici zgodilo,..
..napiše najhujšo možni varianto že vnaprej.
Kot rezultat, postane depresiven in ne počne ničesar.
-Zgodba je o tipu, ki ne počne ničeasar.
-Poglejte gospa Suzanne,..
..podpisal vam bom rokopis.
-Ja in pozabi na njegov racun.
-Zamenjam njegovo umetnijo za moj "pieces-de-résistance!"
-Tule. -Hvala.
-Hvala gospa Suzanne.
-Koliko časa ti je vzelo?
Si pogledal na uro? Jezus, takole,..
..ne bo nikoli končal!
"Brez tebe, bi bila moja čustva o sedanjosti,.."
-"Brez tebe, bi bila moja čustva o sedanjosti,..
"..kot mrtva koža..
"..občutkov preteklosti." -Oprostite?
-Brez tebe, bi bila moja čustva o sedanjosti, kot mrtva koža..
..občutkov preteklosti.
-Vozovnico prosim.
-In...
Tvoja služba? -Saj si me že vprašal.
-Ja, ja...
Si v redu, sedaj? -Še kar.
Nekaj se spreminja.
Imela sem dva srčna napada, in naredila sem splav,..
..ker sem bila med nosečnostjo na cracku.
Poleg tega je vse OK.
-Toliko bolje.
Toliko bolje... -Je kaj narobe ?
-Ne, ne nič ni...
-Tvojega palčka ni?
Si ga pospravil?
-Moskva, glej. Nič.
Brez razlage.
-Morda pa je želel potovati.
-Ni mi jasno.
Ni mi jasno.
"IZGUBLJENO: Na sevrni postaja torba s sledečo vsebino:
FOTO ALBUM. Prosim pokličite na: 0148872257"
-Normalna ženska bi izrabila priliko in ga takoj poklicala.
Spoznala bi ga in takoj vedela ali je je vreden ali ne.
Temu se reče srečati se z realnostjo A to je ravno to, česar,..
..Amélie noče.
-Ali se..
..ni zaljubila?
-In za vas dame?
-Malo pora in dve artičoki.
-Kje pa imaš šefa?
-Šššš !
Spi med cvetačo.
-Kaj ?!?
-Spi med cvetačo.
-Oh, prav...
-Ti lahko pomagam?
-En Tac-O-Tac, prosim.
-Takole.
-To je zame prvič. Ne vem kako gre zadeva.
-Poslušaj,..
..bova eno naredila skupaj.
Moraš apraskati tamle..
..od leve proti desni.
No. Nič. Ti ?
-Ne, prav tako nič.
Nimam sreče pri igrah...
-Ja ! Tako pravijo !
-OK, prav ! Moram nazaj.
-Ja. Pojdi...
*-Palace Video, King of Porn.
-Dobro jutro, kličem zaradi oglasa.
*-Si polnoletna? -Ja.
* Si obrita? -Oprostite ?
*-Sprašujem ker, neobrite noge,..
..odvračajo stranke.
-Kako ste kaj gospa Walace ?
-Oh, ko od življenja ne pričakuješ več veliko...
-Ne govorite tega. Življenje je lepo. -Res?
-Živjo, g. Dufayel.
-Živjo, Lucien.
-Tu imate kar ste želeli, g. Dufayel.
-Mislim da ne. Sovražim artičoke.
-Pa ne bi smeli. Naj vam pokažem.
Vzemite... Presenečenje !
-No, to imam že raje!
-Glejte to...
-Lucien, ti si čarovnik!
-Vse časti g. Collignon !
-Kdo ?
G. Collignon ? Lucien !!
-Nisem razmišljal, g. Dufayel.
-Vaja, Lucien moj!
-Ne... -Vaja !!
-Ponavljaj za menoj. Collignon, ti majhen lopov.
-Collignon, ti majhen lopov. -Tako je prav!
Zdaj pa ti. Collignon...
-Collignon, drekač. -No, dobro!
Vidiš, ko se osredotočiš ne nekaj. Naprej, Collignon...
-Collignon, pes !
-Zelo dobro ! Collignon...
-Collignon, drekač ! Collignon, pes !
Collignon, drekač !! Collignon, pes !!
Ne, ne !
-Lucien !! -Collignon požri se!
Dovolj za danes !!
To bo dovolj za danes.
Zelo dobro.
-G. Dufayel. Tole sem našel pod predpražnikom.
Collignon, pes!
-Še vedno nič.
-Tudi tu nič.
-Dovoliš ? Nekaj imaš, tamle.
Georgette, čudovita si,..
..ko zardiš.
Kot divja roža.
-Alergija...
-Dobro jutro vsem.
Lepo vreme imamo danes.
-Škatlico Gitane...
-Bravo! Lepo! Poglej me zdaj!
Naravnost!! Perfekten zadetek!
Veš Amélie...
-Vesta, ko so plezali na Mont-Blanc,..
..je bilo tako mrzlo, da je silikon zamrznil...
-Kozarček kuhanega vina in ingverjev kruh.
-Hvala.
-Mislim, da sem bil malce grob Z deklico s kozarcem.
Povej mi, fant ki ga je srečala, ga je še kdaj videla?
-Ne.
Pravzaprav ju ne zanimajo iste stvari.
-Veš, priložnosti so kot Tour de France,..
..dolgo čakaš na njih, minejo pa hitro.
Ko pride čas, moraš brez obotavljanja preskočiti ograjo.
-Živjo, ti lahko pomagam? -Oprostite.
Tole sem našla na pločniku... -O moj bog!
Nino bo tako vesel.
Skoraj sem šla v cerkev in Svetemu Antonu prižgala svečo.
-Je Nino tu?
-V sredah nikoli. Dela v zabaviščnem parku Trône.
-Oh, v redu. Že dolgo zbira slike?
-Kakšno leto. Jaz sem mu priskrbela službo tu.
Prej je zbiral odtise nog.
Včasih je bil nočni čuvaj.
Slikal je odtise v svežem cementu.
Ena čudna sorta je.
Igral je tudi..
..Božička pri Samaritancih.
Potem je snemal smeh, če je slišal kakšne smešne.
-Njegovemu dekletu je gotovo težko.
-Nikoli ne ostanejo !
Časi so težki za sanjače.
-Kje so tiste kave, Eva?
-Moram iti. Hvala za album.
-Mu ga bom nesla v park Trône.
-Ok. Pri grobnici Carpathian, vprašaj za Nina Quincampoi-a.
-Dobro jutro. Je Nino tu?
-Konča ob 19-ih.
-Ga lahko vidim prej? -Seveda.
20 F.
-Hooooooooooooo...
Hooooooooooo...
-Grem. Se vidimo v sredo. -OK.
"Jutri ob 5-ih popoldan Montmartre Carousel,
Poleg telefonske govorilnice.
Prinesi kovanec za 5 frankov"
-Pššt !
Bi rad vedel več, kajne?
-Ste jo videli? -Seveda.
Saj smo bili v njenem žepu!
-Poleg prsi.
-Je lepa ?
-Ni slaba. -Ni slaba.
-Čudovita.
-Lepa. -Ne, čudovita.
-Lepa.
-Kaj hoče od mene? -Brez prebite pare je.
Upa na nagrado.
-Ali pa tudi ona zbira slike.
-Ja, zamenjati nas hoče za enookega moškega z očali !
Seveda ne, kreten !
Zaljubljena je. -Saj je ne poznam.
-Seveda jo !
-Od kdaj ?
-Od zmeraj. V sanjah!
-Halo ? Ja. Gospod!
Vi s plastično vrečko, za vas je.
-Zame ? -Ja.
-Hvala.
Halo ?
-Sledite modrim puščicam, g. Quincampoix.
-Kaj ?
-Gospod. Ko prst kaže v nebesa, samo idiot gleda prst.
-Hej !!
-Halo ?
*-Vem kdo je skrivni mož s slik, g. Quincampoix.
Duh je, g. Quincampoix. Nihče ga ne vidi.
Viden je samo na sikah.
*Ko se deklica slika,..
..stoka: hooooooooooo...
Medtem ko ljubkuje njen vrat.
Takrat ga ujame fotoaparat, g. Quincampoix !
-Kdo ste ?
-Stran 51.
"BI ME"
"RAD"
"SPOZNAL"
"?"
-Poslušaj to.
"Šestletni deček se je ponoči odpeljal..
"..od doma s triciklom.
"Našli so ga na nemški avtocesti.
Policistom je rekel da je samo sledil zvezdam."
-Ah, življenje je tako lepo, se ti ne zdi ?
-Virus ljubezni... Še nikoli ni imela tega!
-Nihče ni varen!
-Ne bom se pritoževala. -Dobro izgleda.
-Kakšna je? Visoka, majhna, blondinka, rjavolaska?
-No, recimo da je srednje rasti.
Ne pritlikavka, ne žirafa. Normalna.
Lepa na svoj način.
Če pa je blondinka ali rjavolaska, pa ne morem reči!
Težko je reči. Sigurno pa ni rdečelaska.
Čeprav... -Pozabi.
-V bistvu pa je nekako vprašala če imaš dekle.
-In ?
-Rekla sem, da te to ne zanima. Saj je prav, kajne?
-Saj nisi rekla tega ? -Saj je sploh ne poznaš !
-Točno, skrivnost. -Tu je ne boš našel!
-Nektarine, prosim. -Te so mnogo lepše.
-Gospod tule je pa estet !
Zvečer odide z ostalimi,..
..mene pa je že skrbelo.
Toda gospod hodi na slikarski tečaj !
Čez dan prodaja por, zvečer pa riše krompir !
Prava rastlina si !!
-Pravi ulični sufler..
..je pripravljen na takojšen piker odgovor,..
..Takšno pomoč potrebujejo plahi ljudje.
-Nikoli ne boš rastlina,..
..ker ima še artičoka srce.
-Nikoli ne boš raslina, ker ima še artičoka srce.
*-Spomin 7...
"Mado moja draga, zaradi tvoje odsotnosti vsak dan bolj trpim.
V izgnanstvu sivega sveta sem. Ne morem spat, ne morem jesti."
"Napravil sem največjo napako v življenju s tem, ko sem se odpravil na to pot,..
"..ki me bo oddaljila od moje žene za 5 tednov.
Nenehno mislim nate. Tvoj Adrien."
"Odpovedal sem se zadnji proviziji,..
"..da bi se odkupil za tako nenaden odhod.
"Včasih se zalotim kako sanjarim o boljših dneh.
"Oranžni dnevi. Se še spominjaš, Madeleine ljubezen ?
Tvoj Adrien ki te je vedno tako zelo ljubil."
"Dobre novice. Kmalu si bom lahko privoščil avto.
"Tako bom lahko vsak dan prihajal domov.
"Medtem upam, da prideš v petek zvečer..
..in da bova šla ven, samo midva."
*-Psihiatrični oddelek, kako vam lahko pomagam?
"KJE & KDAJ?"
-Eno uro kasneje, bulevar Saint-Martin..
..Amélie vstopi v prodajalno s kostumi.
V tistem trenutku, moški z ulice Lecourbe zapusti svoje stanovanje.
26 min kasneje, Amélie prispe k foto-avtomatu na Gare de l'Est.
V isti sekundi, moški v rdečih športnih copatih..
..parkira pred stranskim vhodom.
V tistem trenutku je ura točno 11.40.
V tistem trenutku zgodbe,..
..je Amélie edina, ki ima ključ do rešitve uganke..
..kdo je skrivnostni mož s foto-avtomatov.
-'Jutro, gospa Walace. Kako ste?
-Kadar ne dežuje vedno bolje.
-Tule, za vas. -Zame ?
"Gospa Walace.
"Po nedavnem odkritju poštne vreče, ki se je izgubila..
"..ko je letalo izginilo, 12-ega oktobra leta 1969.
"La Poste vam z veseljem dostavlja pismo,..
"..ki je bilo naslovljeno na vas. Prosim sprejmite..
"..opravičilo za to nenavadno zamudo.
Jacques Grosjean. Vodja za stike z javnostjo."
"Mado moja ljubezen.
"Sem v izgnanstvu, ne morem spati. Nenehno mislim nate.
"Napravil sem največjo napako v življenju.
"Odpovedal sem se denarju in tisti ženski.
Če se vse izide, bom kmalu lahko kupil hišo."
"Zalotim se, kako sanjarim o boljših dnevih,..
"..da mi boš oprostila in se mi boš pridružila.
Tvoj Adrien, ki te je vedno tako zelo ljubil."
-Izvolite, g. Dufayel, pošto imate.
G. Dufayel,..
..Veste kaj se je zjutraj zgodilo lastnici ?
-Pismo.
-Njenega moža. Po 40-ih letih.
Dolga doba, kajne g. Dufayel ?
To je zato, ker ne maram mirnega življenja, g. Dufayel.
-Medtem poskrbi za svetlo plast.
Temnejša na svetlejšo, vedno !
-G. Dufayel ? -Ja!
-V časopisih piše, da bo kmalu nova zvezda.
-Te zanimajo zvezde?
-Pri mami, na televiziji, sem to videl, zato.
Ampak mislim da ni res.
Tako ameriško...
Vzeli bodo pepel bogatih mrtvih ljudi,..
..jih dali v satelit in jih poslali v vesolje.
In za vedno bo svetil, satelit.
In Lady Di ? Misliš, da bodo isto naredili z njo?
-Lady Di !!
Na živce mi greš !! Ne morem se skoncentrirati !!
Lady Di...
Renoir !
-Jutro, gospod.
-Cambodia...
Ni mi jasno.
Ni mi jasno!
-To je enkratno! Bolje ne bi mogla narediti.
-Je delovalo ? -Kot po maslu.
-No, lahko ponovim kadarkoli! Škoda je že narejena...
-Kaj ?
-Sneguljčica, tako me zdaj kličejo.
"bar 'les 2..." "Pogosto sem..."
"bar 'les 2 Moulins' Pogosto sem tam
po 4 uri"
-Eva ? *-Ja ?
-A, lahko ob 4-ih prevzameš prosim ?
*-Oh, izzivaš me !
-Kaj se dogaja ?
Se kuja? -Misli, da se preveč smejem.
-Mu je ljubše kadar si mrka? -Z drugimi moški, ja.
-Nino zamuja. Za Amélie, obstajata le dve možni razlagi.
1. Ni našel slike.
2. Ni imel časa, da bi jo sestavil,..
..ker so ga 3 prestopniki vzeli za talca.
Policija jim je sledila,..
..a so uspeli pobegniti.
Ampak povzročil je nesrečo.
Ko je prišel k sebi, se ni spomnil ničesar.
Kamionar se je ponudil, da ga pelje,..
..ker je bil prepričan, da je ubežnik, ga je spravil v kontejner za Istanbul.
Tam je naletel na Afganistanske pustolovce,..
..ki so ga vzeli s seboj, ko so šli krast ruske rakete.
A kamion jim je eksplodiral na mini v Tadjikistanu.
Edinemu preživelemu, so mu hribolazci pomagali,..
..in postal je mudžahedinski borec.
Tako, Amélie res ne ve zakaj bi jo skrbelo..
..za fanta, ki bo preostanek življenja jedel boršč,..
..z neumnim klobukom na glavi !
-Živjo, kaj ti lahko prinesem? -Kavo, prosim.
-Eno kavo!
Tvoja kava.
-Hvala.
-Zdaj je razumel.
Odložil bo žličko,..
s prsti pobral sladkor z mize.
Potem se bo obrnil..
..in me ogovoril.
-Oprosti !
Si to ti ?
Ja, ti si.
-Naj ti pospravim mizo.
Še eno kavo?
-Ne, hvala. V redu bo.
-To je torej tisti, tam, fant z dvignjeno roko?
-Ja.
Je zaljubljena vanj?
-Ja.
-Prišel je čas, ko bo morala tvegati.
-No ja, saj razmišlja o tem. Razmišlja o zvijači...
-Ja, ona obožuje zvijače, kajne !
-Ja.
V bistvu je strahopetna.
Zato imam probleme z očmi.
"Vmešavanje Raymonda Dufayela ..
"..je netolerantno!
"Če Amélie bolj odgovarja..
"življenje v svetu sanj..
"in v njem živeti kot vase zaprt človek, potem je to njena pravica.
"Ker...
"..zavoziti življenje je pravica, ki ti je ne morejo odvzeti!"
-Kaj počnete g. Dufayel ?
-Povej mi, Lucien fant moj,..
..za tvojo dostavo,..
..imaš še vedno ključe ostalih stanovalcev ?
-Dobro jutro, gospod. Ena vaših naprav se je pokvarila.
Er... Pravzaprav se mi zdi, da se je nekaj zataknilo.
Gare de l'Est, čakalnica na Lost Steps.
-Kupite 10, 1 zastonj. -Ne hvala.
-Sam !
Samantha !
-Lahko prevzameš...
"Lahko..."
"Lahko prezameš danes popoldan?"
"Bodi v čakalnici na Lost Steps
Gare de l'Est v torek ob 17 uri"
-Samo trenutek, sem že končal.
-Skrivnostni mož fotomata ni bil duh,..
..niti nekdo obseden s strahom, staranja, ampak serviser.
Samo tehnik, ki opravlja svoje delo. To je vse.
-Oprostite...
-Gleda me kot pes. Ob živce me spravlja.
-16.05, javna predstava ženske zarote.
-Oh, napeta si, Georgette, napeta.
Pogum, ni lahko.
-Oprostite.
Je to vaše? -Ja, ampak nisem jaz...
-Vem, da niste ona. Kje jo lahko najdem ?
-Pri očetu je.
Rada bi se pogovorila s tabo. Končam ob 6-ih.
Se lahko oglasiš? -Seveda.
-Se vidiva.
-Imamo jo, 16.08. Past je nastavljena.
-In blondinec, z bež jakno?
Je tudi on raztresen ? -Kaj misliš s tem ?
-Tudi on je prišel 3x nazaj.
13.12 ...
"Bež jakna". 14.50 ...
"Bež jakna".
16.17 ... "Bež jakna"... -Nehaj!!!
Spet dobivam rdeče izpuščaje. Poglej!
Gospa Suzanne, spet se je začelo!! Ob živce me bo spravil!
-Ne začenjaj!
-Če bi imela čisto vest, se ne bi tako razburjala.
-Domov grem!
Psiho !! To je pa že preveč!
-Georgette !
Si končal, da jih takole dušiš?
Ženska rabi prostor, da diha.
-Ja, zadiha in potem gre drugam.
-Včasih je to dobro!
-Oh ti, pisatelj - zguba!
-Ja... pisatelj - zguba, zguba...
Všeč mi je ta beseda: "zguba".
To je človeška usoda. -Zdaj je pa pikolovski!
Poraz za porazom, narediš koncept in nič več.
Življenje je zgolj neskončno ponavljanje.
-Ja seveda! Še tega ni sam pogruntal!
-Imam tudi svoje ideje, veš.
Pa me vedno kdo okrade. Podobno kot ti ženske.
-Kaj naj to pomeni?
-Morda bi moral odnehati.
-Zase se brigaj, ti...
-Ja, kaj, eh ?!? -Nehajta!
-Kaj se greste?
-Georgette je hotela na sprehod Joseph pa je naredil sceno.
-Sprehod, ja!
Ja, kot Gina in tip s plastično vrečko...
Počakaj, videl sem kaj se je zgodilo.
Najprej sporočilce v žep.
16.08. Tip pride danes nazaj in tako !
Gresta na sprehod.
-Problem je, da si mi všeč.
-Kar pomeni?
-Bolj ko mi je tip všeč, bolj je mentalno neuravnovešen.
Rada bi vedela več. -Vprašaj.
-Kaj naredi požirek?
-Požirek ? Poletje.
-In obleka? -Človeka.
-Ko mačke ni doma,... -Miši plešejo.
-Počasi... -Se daleč pride.
-Kotaleči kamen... -Ne nabere maha.
-Kdor bi ukradel peni... -Bi ukradel funt.
-Daleš od oči... -Daleč od misli.
-Ni slabo! -Še ?
-Mislim, da tisti ki poznajo pregovore ne morejo biti slabi.
-Oh, lepotička s petega nadstropja !
Moram vam povedati. Verjamete v čudeže?
-Danes ne.
-Presenečeni boste
Odprava alpinistov..
..je na Mont-Blanc našla...
-Živjo Lucien. Imaš kvas?
-Je za gospodično Amélie ? -Ja.
-Kuha kajne? Collignon, prinesi.
-Amélie ? Amélie ?
Amélie ?
*-Pojdite v spalnico, gospodična Poulain.
Tako... Mala Amélie,...
Nimaš kristalnih kosti tako kot jaz, in lahko potrkaš življenju
Če to priložnost izpustiš iz rok,..
..potem bo sčasoma...
..tvoje srce postalo...
..suho in krhko..
..kot moje kosti.
Torej...
Pojdi! Za božjo voljo!
-Jaz...
-Hej !
-Na mednarodno letališče
-Danes 28-ega septembra, 1997. Ura je 11 zjutraj.
V zabaviščnem parku Trône
..naprava za gnetenje the marshmallow gnete marshmallow.
V istem trenutku, v parku La Villette Félix L'Herbier odkrije,..
..da je število možnih povezav v človeških možganih..
..večje od števila atomov v vesolju. Medtem,..
..ob stopnišču Sacré-Coeur, Benedictinci vadijo backhand.
Temperatura je 24° C, vlažnost zraka je 70%..
..in zračni tlak je 990 millibarov.